PREMIÄRÖPPNING
PREMIÄRNYÖPPNING
PREMIÄR-NY-NY-ÖPPNING
PREMIÄR-NY-NY-NY-ÖPPNING
Tina, bra. Louise, sådär. Gene, borsta där bak.
Bak, bak, upp, ner, sida, sida, skynda.
Tiden är ute. Ner med borstarna!
- Usch! Vad var det där? - Tandkräm!
Sätt fart nu med tandtråden som ni använt dagligen i sex månader.
Vi kom ju överens om att undvika mat mellan tänderna.
- Dr Yap kanske inte märker nåt. - Jo.
Dr Yap märker allt. Han är som en örn som flyger genom ens mun.
Jag hoppar nog i dag.
Dina tänder ska rengöras två gånger om året så länge du är försäkrad.
Varför måste vi rengöra tänderna? Vad är det för trams?
Vi vet att du hatar tandläkaren, men kan du foga dig för en gångs skull?
Visst. Låt mig hämta min kappa.
- Hon kommer att låsa in sig! - Tvinga mig inte tackla dig!
- Klanderfritt som vanligt, Tina. - Vi måste inte alltid prata affärer.
Jag är mer än bara en munfull av perfekta tänder.
- Okej, då var det klart. - Jag känner mig kränkt.
- Vill du välja en leksak? - Allt handlar om leksakskorgen!
Kom igen, jo-jo eller pirattatuering?
Det gamla få-ner-alla-kulorna- i-hålen-spelet. En klassiker.
Jag ska bemästra det här när jag borde borsta tänderna.
Ser man på, så de har inte rivit din tandläkarlicens än, dr Yap?
- Är det nåt svårrivet material? - Fortfarande rädd för tandläkaren?
- Rädd? Jag är inte rädd. Du är rädd. - Vad du än säger, Räddhare.
Jag kanske bara kan sitta där-
- och bläddra i en tidning så tjänar du dina pengar?
Okej. Men du går in och ut på två minuter, sen biter jag.
Inget söl! Skrapar du tandköttet blir det smäll.
- Jag vet reglerna. Du är bossen. - Om ifall att du glömde.
Då så. Du måste öppna munnen.
Du är jätteduktig. Fast på att göra motsatsen till vad jag bad dig.
- Är vi klara? - Nästan, bara...
Bra. En perfekt liten öppning som jag kan se igenom.
Det var rättvist. Mitt misstag...
- Du måste prata med mig! - Du har rätt. Det var mitt fel...
- Bob, vi har en situation. - Slog Louise dig?
- Ja. Och hon har ett hål. - Oj. Så Louise har sitt första hål.
Ja, och det är en bjässe. Riktigt illa.
Jag har en avbokning. Jag kan laga det nu direkt.
- En överraskningsattack är nog bäst. - Det här blir inte lätt.
Jag vill inte gå in dit igen, Bob.
- Du klarar det här. - Ja.
- Okej? Så då ses vi senare? - Ja.
Jag måste tänja lite.
Jag ska bara putsa till den där andra kindtanden lite.
- Vad fan är allt det där till för? - Du har ett hål.
Ett hål? Nej, här ska inte lagas nåt!
- Laga det här! - Hördu!
Backa!
- Förlåt! - Det är kul där inne. Det är kul.
Så här blir det. Jag går ut genom fönstret-
- och sen ser du aldrig mina tänder mer.
Dina föräldrar hämtar hit dig. Du har ett hål.
Låt dem. De hittar mig aldrig.
Du väntar tio minuter innan du berättar för pappa.
- Vad sa jag just? - Okej! Tio minuter. Förlåt.
Adios, Yap!
- Hon är borta. Hon rymde! - Vad?
Jag skulle vänta tio minuter, men jag är vuxen så jag väntade åtta.
Väntade du åtta minuter med att berätta?
- Säg inget till Louise. - Hon kanske rymde till bilen.
- Nej, hon är borta. - Herregud. Louise!
- Pappa, du skrämmer alla. - Åh, förlåt.
Jag fattar inte att min älskling har rymt!
Vi kommer att hitta henne.
Jag vet inte. Hon är rätt liten.
Hon kan vara var som helst.
Hon kan ha ramlat ner i en skreva! Har vi såna? Hur djupa?
Hon måste komma hem. Hon är nio. Hon har ju knappast planerat detta.
Exakt där jag lämnade den.
Godismobil. Jag var bara sju när jag packade väskan. Bara barnet.
Hallå? Louise, är det du? Är du död?
Jag lever och tänker fortsätta med det.
Försök inte spåra samtalet, jag lägger snart på.
- Louise, älskling, kom hem! - Bara om ni blåser av galningen Yap!
Detta är din far. Bara kom hem och få lagningen!
Ledsen, pappa, det blir inget. Så jag antar att det här är farväl.
- Inte så som jag tänkte mig det. - Vad? Farväl? Vi är din familj!
- Ibland funkar det bara inte. - Louise, lägg inte...
Jaha, ms Black, ni vill boka hertiginnesviten på obestämd tid-
- och ni har en mr Bob Belchers kreditkort.
Nu behöver vi bara en vuxen.
Ja. Jag tror id-kortet visar att jag är vuxen.
- Ja. - Det står att du är 43.
Men i blyerts. Och i bakgrunden står det Wagstaff-skolan.
Wagstaff var min pluton i Vietnam.
De sa att det skulle finnas folk som du när jag kom tillbaka.
Efter att ha tjänat mitt land.
Jag ringer polisen nu så att de kan köra dig hem.
Louise! Jag är så glad att det är du och inte en mördare.
- Bara jag, som planerat. Minns du? - Nej.
Tant Gayle, jag skrev till dig för flera veckor sen.
Den där jäkla brevbäraren måste ta mina brev!
Om det är hans sätt att få mig att märka honom så funkar det.
- Du minns väl katterna? - Gör jag?
Vi har den här och den där. Och den andra!
De gillar dig. Ju längre ifrån dig de går desto mer gillar de dig.
Vad är det för plast här borta? Renoverar du sängen?
Jag sover inte så bra, så jag hittade på en liten lek.
- Funkar det eller? - Ja. Det håller strålningen ute...
...och de muterade köttätarna som härjar på jorden på natten.
Toppen. Jag går och knyter mig.
Jag ringer din mamma och talar om att du är framme.
Nej, gör inte det.
Jag skulle bara ringa om jag inte kom fram säkert.
Utifall att jag måste fortsätta fly ligger Cuba ditåt.
Jag kan bara ta en... Aj! Bit ihop!
- Hallå? - Gayle, det är Linda.
- Hej, Lin, det är jag, Gayle. - Jag vet. Jag ringde dig.
- Jaha. Okej. - Har du sett Louise?
- Ja, hon är här hos mig. - Tack och lov.
- Hon är hos Gayle. - Ja, besöket jag inte kände till.
- Hon har rymt, Gayle. - Jösses. Vart tog hon vägen?
- Hon är hemma hos dig. - Just det.
- Hon vill inte få en tand lagad. - Vem vill det?
Vi kommer och hämtar henne, men säg inget till henne.
Bra tänkt. Du är den smarta, jag är den snygga.
- Den lilla tandsmitaren. - Varför får Louise rymma?
- Hon får inte rymma. - Jag vill rymma!
Ja, en rymning kunde bli kapitel fyra i min memoar.
Ingen annan ska rymma. Vi måste bara få Louises tand lagad.
- Lycka till med det. - Dags för kreativt föräldraskap.
- Ska vi muta henne eller? - Så mycket pengar har vi inte.
- Men om hon förlorade ett vad... - Vad är vadet?
Packa väskorna, ungar. Ni ska också rymma!
- Vad i... Vad gör ni... - Gissa vilka som också har rymt.
- Men mamma och pappa, då? - De släppte av oss.
- Jag kommer inte hem! - Jag vet. Stanna hos tant Gayle.
Du klarar säkert inte helgen utan att Gayle gör dig galen.
- Jo, då. Jag stortrivs här! - Vill du slå vad?
Om du klarar hela helgen slipper du lagningen.
Men om du knäcks blir det borren och lagningen. Överens?
Självklart! Jag kan stanna här tills jag är 30.
Det är världens roligaste enrummare!
- Det här måste funka. - Vi ska fuska.
Vi har en kille på insidan. "Hej, mamma. Redo när du är det. Tina."
"Tina, din dotter, Tina."
Dags att sms: a Tina hennes första instruktioner.
Gayles galenskap ska intensifieras.
- Superhemligt. Som en ninja. - Hela situationen är absurd.
- Galet måste bekämpas med galet. - Louise får det från din sida.
Tror du inte att jag vet det?
Vad gör du? Sluta med det där.
Ner i hålet, kulor! Jag var så nära!
Vad har du emot udda nöjen, katt?
- Kan du läsa dina dikter för oss? - Vad?
- Vill ni höra mina dikter? - Tina!
- Underbart! - Vad händer?
"Lyckliga saker vi borde skicka ut i rymden."
"En burk majonnäs. Tidningsurklipp om nån storfräs."
"Den där låten som handlar om gräs."
"Du är som jag, lilla katt. Går ut och kissar i mörka natt."
"Huka!"
Ja! Okej. Det var... Vi måste sluta.
- Men jag är inte klar. "Huka!" Slut. - Fantastiska dikter, tant Gayle.
- Vänta. Jag har så många fler! - Och jag vill läsa dem! Senare.
Så att jag inte stör nån när jag säger: "Bra uttryckt. Förödande."
Prutt också. Louise överlistade oss. Vi får nog öka pressen.
Det här står nog inte i några föräldraböcker.
Föräldraböcker? Finns det föräldraböcker?
- Jag trodde det var ett skämt. - Det finns.
Jag borde skriva en. "Hördu, ställ tillbaka den!"
- Det är... Ja, det borde du göra. - Eller hur? Jag skulle bli stenrik.
Tant Gayle, finns katternas klohöljen i fler färger?
Deras FinTassar? Självklart! Jag har många färger.
Jean Tass Van Damme kanske skulle föredra pastellfärger. Det är vår.
Du har så rätt. Pink Eye och mr Business-
- ni måste skämmas så, som fortfarande bär vinterfärger.
Vi byter dem! Hjälps vi alla åt tar det bara några timmar.
- Ni fixar nog det. Jag ska... - Kattnagelsalong!
Louise, håll mr Business. Skynda.
Varför måste jag få mr Business? Han är den värsta.
- Gene, byt med mig. - I helvete heller.
Ja. Vira in dem i de här handdukarna-
- för när vi tar av FinTassarna går de oftast rakt mot ögonen.
Nej, bara samla ihop dem. Blunda och dyk.
Tack för hjälpen. Nu när de är så fina måste jag få en fjärde katt.
Dags att knyta sig.
Apokalypsen är nära!
Varför? Varför måste världen gå under just när jag blir sömnig?
- Vad händer? - Hon sover så. Det är en apokalyps.
Alla människor är döda utom jag!
Särskilt männen! Så det finns inga män!
- Så det är okej att sova ensam. - God natt, tant Gayle.
- Kattsalongen tog flera timmar. - Louise måste väl vara nära nu?
Men vi måste få henne över gränsen.
Minns du när Gayle hade spelkväll med brädspelet hon uppfunnit?
- Gayles starka vindar? - Ja!
Ungarna borde spela det. Det är hemskt.
Reglerna är ologiska och det tar hela dagen.
Gayles Starka Vindar kommer att göra Louise galen. Sexdags!
Herregud, just det. Vi kan göra det för de är borta.
- Vi gör det! - Ja!
26 TIMMAR KVAR
Du vill att jag ska vinna. Ja, jag gjorde det!
- Så vad vill ni ungar göra i dag? - Du tittar på det.
Toppen. Vad sägs om smör till lunch?
Ska jag säga nej till en smörlunch?
Jag önskar det fanns ett brädspel som stimulerade fantasin-
- men som var för bra för de stora spelföretagen.
Jag gjorde ett brädspel som stimulerar fantasin-
- men som var för bra för de stora spelföretagen!
- Vad händer nu? - Varför tittar du på mig?
Så om Louise klarar sig till i morgon så slipper hon lagningen?
Om Gayles galenskap driver ut henne förlorar hon.
Men hon vinner ändå, för hon får hålet lagat.
- Föräldraskap på hög nivå. - Vi vet vad vi sysslar med, Teddy.
Men tänk om Louise smiter nån annanstans?
- Tänkte ni inte ens på det? - Jag menar...
- Har ni ingen reservplan? - Det har mest varit Lindas grej.
Då spanar vi på Gayles lägenhet.
Åh, en spaning! Det låter kul. Ta med er hämtmat.
- Ni kanske kan ta med biff? - Jag hämtar menyerna!
Gayles Starka Vindar är mer än bara ett brädspel.
- Det är kärlek, krig, pest, mode. - Schyst. Så hur spelar vi det?
Prinsessan Gayle måste rädda Worldlandias fem riken-
- från vindar från den elaka häxan Rebecca, som tror hon är snygg.
Hon bor där uppe. Louise, du börjar.
Du landade i Svampiga Hålan.
Du måste sitta med en våt svamp på huvudet i 30 minuter.
Det här spelet verkar knäppt. Vi kanske ska åka hem.
Jag sitter hellre med en våt svamp på huvudet än får en lagning.
- En mysig, romantisk spaning. - Vad är det som luktar?
- Bobby, Linda, vad gör ni här? - Teddy, vad gör du här?
Jag skulle parkera där borta och råkade jag se att ni var här...
- Vänta, våldgästar du vår spaning? - Va? Nej.
- Jag tog med pizza! - Åh, pizza. Ge hit.
Vad har jag missat? Antecknar ni kopiöst?
Skulle ni kunna dra fram sätena lite?
Lite mer? Är det så långt det går?
Ska vi flytta till min bil? Ingen fara. Kan ni öppna fönstret?
Jag landade i Munblåsia.
Det är tufft. Du kan be Tina om lite av hennes magiska salva.
Men jag kluckade som en kyckling i 20 minuter för att få salvan.
Din obeslutsamhet har upprört vindarna.
- Alla måste börja om! - Nej!
Vi har spelat i sex timmar utan att komma nånvart!
- Hålet besvärar dig verkligen. - Vem sida står du på?
Lugn. Jag är på din sida. Team Louise hela vägen.
- Varför pratar du så där? - Jag pratar som vanligt.
Vänta, nu minns jag inte hur jag pratar.
Glöm det. Hjälp mig bara komma förbi Rebeccas aparmé.
Tina säger att Louise är på väg att knäckas.
Förhoppningsvis får vår lilla flicka ett bryt snart.
Hoppas det blir snart. Teddys apné gör mig illamående.
- Tack gode Gud. - Det var sex sekunder.
- Han andas igen. - Hur länge innan man dör?
Jag klarade mig igenom helgen! Jag slipper lagningen!
- Jag vann! - Låt oss fira med mer sömn.
- God morgon, sömntutor. - Har vi sovit hela natten?
Jajamän. Jag har aldrig sovit bättre. Linda!
- Visste du att du snarkar? - Vad hände? Vann vi?
- Det är morgon. - Jäklar. Hon fixade det.
Det är inget alternativ, Lin. Hon måste få tanden lagad.
Okej, jag hade hoppats att vi skulle slippa det här.
Vi måste utsätta vår älskling för smärta.
Oj. Du klarade det, Louise. Vad sägs om glass till segerfrukost?
Tack, T, det är en toppenidé.
- Min älskling! - Vår älskling!
Vi var tvungna. Det var enda sättet!
Tänker du äta upp det där?
- Få det att sluta! - Dags att hämta några rymlingar.
Åh, nej, vad är det, Louise?
Hon åt lite glass och det måste ha retat upp hålet.
- Louise klarade inte segeryran. - Varför är Teddy här?
- Varför är nån av oss här? - Ni kom längre än jag trodde.
Visste du att vi spelade?
Nej. Jag bara... Vad är det för spel?
Nu fattar jag. Ni låg bakom allt. Ni fuskade! Hur kunde ni? Aj!
Tina hjälpte oss att fuska! Förlåt, det är sant.
Vi fuskade eftersom vi älskar dig.
Det är vidrigt. Jag hatar er just nu. Jag kan inte tro det.
- Louise, du måste få tanden lagad. - Jag mår fint! Aj!
Lyssna på mig. Jag vet att du är rädd.
Jag är inte rädd! Fasen ocskå! Jag är rädd!
Jag vet en del om rädsla. Du har sett mitt liv.
Så varför låter du inte tant Gayle hjälpa dig igenom det här?
Vi ska vända din rädsla till en låtsaslek.
Det kommer inte att funka.
- Vi gör det. - Toppen. Vilken roll vill du spela?
LÄKARGRUPPEN DR YAPS MOTTAGNING
- Agent Yap. Ni har underrättats? - Det har jag.
Är du villig att göra vad som än behövs för att rädda universum?
- Det är hon. - Utan att bita mig under tiden?
- Hon lovar. - Varför ödslar vi tid här då? Kom!
- Sektor åtta, fritt fram! - Sektorer nio och tio, fritt fram!
Smärtan är ett gift från vår fiendes glass-serum.
Motgiftet finns i den här nålen.
- Jag vet inte... - Nej! Du måste.
- Hela universum räknar med dig. - Fortsätt.
Mycket bra. Du bör vara helt domnad om några sekunder.
Det må se ut som vanlig emalj från en dyster tandläkares mottagning-
- men det är ett mikrochipp med ritningar på ett vapensystem.
Vänta lite.
Åh, nej! Våra fiender är här!
- Louise, uppdraget måste slutföras. - Gör det!
- Ta honom! - Täck mig, Bobby!
- Eldspruta! - Okej...
- Okej. - Jag är träffad!
Ni måste kalla in flygstöd! Det här är vansinne!
- Vi fattar poängen! - Vi fick dig.
Ni kan ha skjutit mig för många gånger, men vår kamp dör aldrig.
- Du gjorde det, Louise. - Gjorde jag det?
Och utan att vålla nåt besvär för nån.
Jag kramar honom till liv igen!
- Okej, jag mår bra. - Ja, Tina, han mår bra.
- Nästan klart! - Tina, släpp honom.
Ta sprutringen från leksakskorgen! Framtiden beror på den!
- Du var duktig där inne. - Du med.
Gayle var en bättre förälder än vi.
Hon kanske borde passa ungarna oftare.
- Hon kanske kan flytta in. - Jag synar din bluff. Ja.
- Nej. - För sent. Vi ses hemma, Gayle.
"Lyckliga saker vi borde skicka ut i rymden."
"En burk majonnäs. Tidningsurklipp om nån storfräs."
"Den där låten som handlar om gräs."
"Du är som jag, lilla katt. Går ut och kissar i mörka natt."
"Huka!"
Men jag är inte klar. "Huka!"
Text: Kristina Donnellan www.sdimedia.com